Hazai miocén ferrodolomitok genetikai vázlata stabilizotóp-összetételük alapján - Hámor, Tamás; HámornéVidó Mária (Földtani Közlöny, 2022)
A döntően sziliciklaszt-üledékekkel kitöltött Pannon-medence miocén összletében a dolomitrétegek kevéssé ismertek. E dolomitok 0,1–2,0 m vastag, szürke, síkrétegződésű vagy rétegzetlen képződmények. Az 1980-as években mélyített, a medence magyarországi részét lefedő 18 fúrásban talált 95 vasas dolomitréteg stabil oxigén- és szénizotóp összetétele alapján három csoport különíthető el. Egyes esetekben a stabilizotóp-összetétel szisztematikus változása a mélységgel arra enged következtetni, hogy a sekély tavi öböl (lagúna), deltasíksági, esetenként medencelejtő és mély tavi környezetben kiülepedett mésziszap és esetleges szingenetikus dolomit képződésében jelentős szerepe volt a szervesanyag diagenezisének, így a bakteriális szulfátredukciónak (negatív, ≤ -5‰ szénizotópok) és a metanogenezisnek (pozitív, ≥+3‰ szénizotópok), de egyes minták esetében nem kizárható a meteorikus vagy mélyebb rétegvizek általi átkristályosodás sem (≤ -5‰ oxigénizotópok). Az adatbázis tartalmaz néhány idősebb miocén dolomitmintát is, amelyek adatai a diagenetikus fejlődés szempontjából (ti. metanogenezis) jól illeszkednek a pannóniai dolomitokéhoz.