A greigitnek, mint a paleomágneses jel hordozójának azonosítása mágneses módszerekkel, a Pannon-tó üledékeiben - Babinszki, Edit; Mártonné SzalayEmőke (Földtani Közlöny, 2020)
A Pannon-tó finom szemcsés üledékeinek korábbi vizsgálatai alapján a vas-szulfidok közül a pirit jelenléte volt bizonyított, amely gyakran framboidális formában jelenik meg. Mai ismereteink szerint a framboidális pirit greigit (Fe3S4) szilárdfázisú átalakulásával keletkezhet és benne maradék greigit fordulhat elő, amely azonban rendkívül kis mennyisége miatt, az ásványtani és geokémiai vizsgálatok során észrevétlen maradhat. A Pannon-tó fiatal képződményeit számos mélyfúrás harántolta és némelyek anyagán magnetosztratigráfiai vizsgálatok is készültek. E vizsgálatok során a magnetitet tekintették a jel hordozójának. Az utóbbi időben, a tektonikai célú paleomágneses vizsgálatok során azonban greigitre bukkantunk a Pannon-tó üledékeiben és felmerült a gyanú, hogy előfordulása nem elszigetelt jelenség. Tapasztalatok szerint a greigit ásványtani módszerekkel történő kimutatása üledékekben rendkívül nehéz. Viszont az ebben a cikkben bemutatásra kerülő, szisztematikusan végzett mágneses vizsgálatokkal a greigit akkor is kimutatható, amikor igen kis koncentrációban van jelen. A paleomágneses módszerekkel történő azonosítás azt is lehetővé teszi, hogy a greigit keletkezésének idejéről is fogalmat alkothassunk. A Pannon-tó mintáin végzett méréseink azt mutatják, hogy a vizsgált üledékekben a greigit gyakori. Diagenetikus eredetét figyelembe véve felvetődik a kérdés, hogy mennyire megbízható hordozója a paleomágneses és magnetosztratigráfiai jelnek. Utóbbi vizsgálatokra ugyanis csak azok az üledékek alkalmasak, amelyben a mágnesezettség az üledékképződés után rövid időn belül keletkezett. Kísérleteink azt mutatják, hogy a vizsgált üledékekben a greigit valószínűleg korai diagenetikus eredetű, mivel általában mintavételi hely szintjén (ahonnan több függetlenül tájolt mintát gyűjtöttünk) konzisztens jelet hordoz. Így megállapíthatjuk, hogy greigittartalmú üledék nemcsak tektonikai, hanem magnetosztratigráfiai értelmezésre is alkalmas lehet. Metastabil állapota miatt azonban könnyen bomlik, és pl. magnetitté alakul. Széleskörű elterjedése a Pannon-tó finomszemcsés üledékeiben figyelmeztet arra, hogy a mágnesezettséget hordozó ásvány mágneses azonosítása és a mágnesezettség több függetlenül orientált mintában kimutatott konzisztenciájának dokumentálása nélkül a bezáró üledék magnetosztratigráfiai besorolása kockázatot rejt magában.