A Kárpát-medence legvastagabb és legteljesebb löszrétegsora: Az Udvari–2A fúrás szelvénye és kvarter rétegtani jelentősége - Koloszár, László; Marsi, István (Földtani Közlöny, 2020)
Az Udvari–2A alapfúrás a Kárpát-medence középső részén, a Tolnai-Hegyháton mélyült. Részletes feldolgozása alapvető rétegtani ismeretekkel szolgált a terület pannóniai utáni szárazföldi üledékképződéséről. A fúrás rétegtani adatainak felhasználásával pontosabban felvázolható a terület pannóniai utáni ősföldrajzi viszonyai és fejlődéstörténete. A fúrás nagy vastagságban harántolta a posztpannóniai Tengelici Formációt és ennek fedőjében a régió száraz térszíni löszösszletének teljesnek tekinthető rétegsorát. A magnetosztratigráfiai korreláció alapján az Udvari–2A fúrásban feltárt 97 m vastag löszszelvény az eddig ismert legvastagabb és legteljesebb hazai szelvény, amely szerint a löszképződés kezdete kb. 1.1 Ma-ra tehető. A löszösszleten belül mind a négy nagy képződési periódus üledékei elkülöníthetőek voltak. Elvi rétegoszlopot közlünk a Paksi Lösz Formáció kifejlődéséről a délkelet-dunántúli adatok alapján, definiálva és jellemezve litológiai egységeit. A formáció magas szintű ismeretessége lehetővé tette, hogy a délkelet-dunántúli legteljesebb kifejlődést korreláljuk a tengeri oxigénizotóp skálával, ami lehetőséget teremt a globális korrelációra is.